Deși sunt creștin ortodox și am frecventat la Băbeni biserica mare, ortodoxă, nu am fost rupt de viața spirituală greco-catolică. Asta pentru că, de când mă știu, bunica mea Maria mergea diminețile ”în Grinduri” - la o capelă greco-catolică improvizată într-o casă de lângă gară. Rar se întâmpla să nu meargă, trebuie să fi fost ceva foarte important de făcut în gospodărie sau să fi fost bolnavă. Țin minte că uneori o însoțeam și eu. Îmi aduc aminte că acolo, ”în Grinduri” era improvizat un altar, erau icoane pe pereții camerei, iar preotul oficia liturghia după un ritual ce nu era cu mult diferit de cel ortodox. Poate singura diferență vizibilă, care mie ca și copil îmi plăcea, era faptul că ritualul se desfășura la vedere, nu exista iconostas. Curios din fire, vroiam mereu să înțeleg ce se întâmplă dincolo de iconostas, care e ritualul. Ori aici, aveam ocazia să văd.
Biserica greco-catolică ”din Grinduri” funcționa într-o oarecare stare de ilegalitate. Înainte de 1989 biserica oficială era cea ortodoxă, întrunirile catolicilor se făceau pe ascuns, în taină. Însă din punctul meu de vedere, liturghiile din fiecare dimineață de la biserica ”din Grinduri” nu erau secrete. Aveam impresia că știe toată lumea despre ele, nici nu puteai să ascunzi multă vreme ceva într-un sat. 10-15 femei și bărbați care mergeau în fiecare dimineață în același loc, nu puteau trece neobservați. Sunt convins că se știa de întrunirile catolicilor, așa cum se știa și de cele ale ”pocăiților” - ale neoprotestanților penticostali, de exemplu. Însă cu toate acestea întrunirile se desfășurau într-o oarecare atmosferă de clandestinitate, lucru ce le dădea o oarecare aură de mister.
Odată cu Revoluția din 1989 a fost câștigată și libertatea de exprimare religioasă. Cred că atunci, numărul credincioșilor greco-catolici din Băbeni s-a înmulțit considerabil. Asta pentru că, așa cum avea să mă lămurească bunicul Gheorghe, înainte de 1948 tot satul aparținea de confesiunea greco-catolică, biserica mare de zid, din centrul satului era greco-catolică, preoții la fel. Trecerea forțată la ortodoxism, moment istoric complicat pe care nu-mi propun să-l analizez, a făcut ca peste noapte toți sătenii să devină din greco-catolici... ortodocși. Puțini au fost cei care au rezistat presiunii. Așa că după Revoluție, tendința unora de a se reîntoarce la catolicism era considerată firească.
Peste ani, am aflat că la Băbeni catolicii se adună undeva în centrul satului, că au cumpărat casa situată chiar lângă clădirea Poștei și că vor să facă acolo o biserică. Bunica Maria a continuat să frecventeze biserica greco-catolică, bunicul Gheorghe mergea în continuare la cea ortodoxă. Însă niciodată nu am simțit că există la Băbeni o problemă între greco-catolici și ortodocși, la bunicii mei nu s-a pus niciodată problema ca de Bobotează să nu fie primiți ambii preoți cu crucea.
![]() |
casa cumpărată de credincioșii greco-catolici |
Scena Cinei cele de taină |
imagine din altar |
Statueta Sf.Anton - donată de bunica Maria |
Iluminatul este asigurat de ferestrele dinspre drum dar și de superba fereastră din altar, decupată în formă de cruce, sticla fiind pictată cu Crucea Mântuitorului. Este o pictură de tip vitraliu de toată frumusețea. Lumina ce pătrunde în altar, filtrată prin această fereastră sub formă de cruce, este una mistică. Îmi aduc aminte instantaneu de pasajul biblic din Evanghelia după Ioan, capitolul 8, versetul 12: ”Deci iarăși le-a vorbit Isus zicând:Eu sunt Lumina lumii; cel ce Îmi urmează Mie nu va umbla în întuneric, ci va avea lumina vieții”. Iluminatul este de asemenea este completat cu un candelabru și câteva aplice pe pereți.
Dar până să se ajungă la moderna biserică / sau capelă de astăzi, a fost un drum lung și anevoios, plin de sacrificii. Este interesant istoricul parohiei greco-catolice din Băbeni, pe care aveam să-l aflu prin intermediul părintelui paroh Nicolae Chira, așa cum apare el în Cartea de Aur a parohiei. Conform datelor prezentate, parohia Băbeni ar fi fost printre acele parohii care la 1700 ar fi trecut la Biserica Română Unită cu Roma Greco-Catolică. Parohia are matricolă de evidență a botezurilor, cununiilor și înmormântărilor de la 1833. Din 1853 parohia Băbeni face parte din protopopiatul Ileanda aflat sub jurisdicția Eparhiei de Gherla. În anul 1873 a fost construită biserica de zid, renovată în 1925 și consacrată în 28 octombrie 1928 de Episcopul Eparhial al Gherlei, cardinalul de mai târziu dr.Iuliu Hossu. În 1947 parohia a avut un număr de 1023 de credincioși greco-catolici, în sat mai existând 9 creștini ortodocși și 6 evrei. Trecerea la ortodoxism s-a făcut în masă, în frunte cu preotul de atunci Ioan Oltean, în anul 1948. Puținii credincioși care nu au trecut la ortodoxism au primit asistență spirituală din partea preotului Augustin Paul din Letca și din partea preoților romano-catolici din Jibou.
Un rol aparte l-a avut preotul Emil Muste din parohia Poenița - sat aparținător comunei Băbeni, care deși a trecut forțat la ortodoxie a revenit la credința dintâi în anii de dinainte de Revoluție. Probabil acesta era ”popa din Grinduri” pe care l-am văzut oficiind câteva liturghii, în anii în care mergeam cu bunica mea Maria acolo, ”în Grinduri”. Lui i se datorează revigorarea bisericii greco-catolice din Băbeni, în anii imediat următori Revoluției din 1989. Până în anul 2000, s-au succedat preoții parohi Gheorghe Boroș și Augustin Octavian Paul. Din decembrie 2000, este preot paroh părintele Nicolae Chira.
Cererile repetate de restituire a bisericii sau de oficiere alternativă a serviciului religios nu au avut efect, așa că puținii credincioși greco-catolici (puțini în comparație cu cei ortodocși) au fost nevoiți să încerce să-și construiască propria biserică / capelă. Astfel la 1 februarie 2001, a fost cumpărată casa din centrul satului cu suma de 29.550 mărci germane. Capela ”din Grinduri” aflată în casa părintelui Muste s-a mutat într-o cameră improvizată a noii case. Timp de doi ani, prin strădaniile credincioșilor, a fost construită și amenajată Capela. După ultimul recensământ, în Băbeni sunt 647 de locuitori dintre 102 sunt greco-catolici, 537 ortodocși, 35 penticostali și 2 baptiști.
![]() |
Capela improvizată în casa din centrul satului. Sursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
![]() |
Altarul improvizat în casa parohială din centrul satului. Sursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
![]() |
Sfințirea Lăcașului de Cult - 31 august 2003. Sursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
![]() |
Lume multă adunată la sfințirea Lăcașului de Cult - 31 august 2003. Sursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
![]() |
Preoți greco-catolici și ortodocși în Biserica Greco-Catolică din BăbeniSursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
![]() |
Episcopul Eparhial P.S.S Florentin Crihălmeanu, la slujba de sfințire din 31 august 2003.Sursa foto: colecția personală Nicolae Chira |
Luminație 2013 |
Luminație 2014 |
Trei rani urat cicatrizate ne-au facut comunistii rusi in anii 40: ne-au smuls Basarabia, ne-au alungat regele si ne-au distrus biserica care a desteptat constiinta nationala si a facut marea unire. Noi, epigonii, nu am fost in stare sa trecem peste teama si sa ne recastigam demnitatea nationala.
RăspundețiȘtergere